1969. Människan landar på månen. Världsbefolkning: 3,6 miljarder.
2009. Keplerteleskopet letar planeter lika Jorden. Befolkning: 6,76 miljarder.
2153. Rymdsond Paleo-17 landar på planeten Tanis.
Världsbefolkning: 24,34 miljarder. Brist på mat och vatten är vanligt.
2174. Kampen om Jordens begränsade resurser når sin kokpunkt.
Rymdskeppet Elysium skjuts upp.
AVKODAR MEDDELANDE
Ni är de enda som finns kvar av oss.
Lycka till. Gud välsigne och Gud bevare er.
Översatt av: BRONSON
www.divxsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet
Bower...
Bower.
Vid händelse av lätt minnesförlust-
-som en följd av förlängd hypersömn...
Löjtnant!
Löjtnant Payton!
-Vem är du? -Jag är korpral Bower, sir.
Ni vaknar upp ur förlängd hypersömn. Ni är förvirrad.
-Ge fan i att lysa i ögonen på mig! -Förlåt.
-Var är vi? -Vi är ombord Elysium.
Elysium? Var...är vi?
-Jag vet inte. -Var är resten av besättningen?
-Är det vårt skift, vår tur? -Skulle tro det.
-Borde de inte vara här och väcka oss? -Jag vet inte.
Slå på ljuset, är du snäll.
Det är nåt problem med kraften.
-Vem väckte dig? -Det måste ha varit färddatorn.
-Det är ingen här förutom vi. -Det är kallt.
Jag har varit vaken drygt en timme, men minns ändå inget.
Sist jag kröp ur en hyperkoj tog det ett bra tag att få tillbaka det.
Vilken var er senaste färd, sir?
Vet inte.
Vet ni vart vi ska? Jag minns övningen...
-...men inte destination eller uppdrag. -Det hoppades jag att du skulle veta.
Om det är vårt skepp bör rummet här vara i beredskapsläge.
Och bakom dörren där bör kommandobryggan vara.
Jösses, nån har försökt ta sig ut.
Löjtnant.
-Ingen av startmodulerna funkar. -Kunde tro det.
-Utan stordator kan vi inte ansluta. -Vänta nu...
Vi kan i alla fall få den här jäkeln att funka.
Jag tänkte inte ens på det.
Så där ja...
Löjtnant Payton här. Nån som hör?
Det är löjtnant Payton, flygteam...
-Fem. -Hur vet du det?
Det är löjtnant Payton, flygteam 5. Nån som hör?
Nån som kan svara?
Löjtnant Payton, flygteam 5. Är nån vaken där ute?
Team 4 borde ha varit här för skiftbyte. Var kan de vara?
De kunde kanske inte ta sig hit.
Vart har han tagit vägen?
Kraftsystemen ligger nog nere på grund av brända kretsar eller nåt.
Förbikopplingsnätet slås inte på. Vad tror ni?
Det är nån däruppe.
Ventilationen. Systemen startar om efter strömökning. Det kan vara vad som helst.
Vi borde ge oss av.
Jag är hellre ute och fri än fast i kofferten.
-Jag testar. -Uppfattat.
Lyft upp mig.
Andrelöjtnanten tog sig nog igenom här. Det är enda vägen.
-Det är jävligt mörkt här. -Ta första vägen ut.
Sen kommer du tillbaka och öppnar dörrarna utifrån.
Hur går det? Ser du nåt?
Inget. Inte ens nån ventilationsöppning.
Hur ser det ut hos er?
-Strömökningarna fortsätter, som du sa. -Reaktortimingen är felställd i kärnan.
Den försöker återansluta, men det går inte förrän den återställts.
Hur vet du det?
Vet inte. Jag minns inget.
Men jag vet allt om den där jäkla reaktorn.
Märkligt. Du är nog vår maskiningenjör.
-Jag är vid en korsning. -Uppfattat. Nåt lovande?
Det ser likadant ut. Inget.
-Jag går åt vänster. Notera det. -Okej.
Payton?
Payton, hör du mig?
Jag vet inte om jag går i cirklar.
Jag kan inte andas. Payton, hör du mig?
Jag är här.
-Ta det lugnt. -Jag vill stå upp. Jag kan inte andas.
Sluta. Lyssna på mig. Kom tillbaka.
Skojar du? Jag kan inte ens vända mig om.
Vet du hur långt jag kommit?
-Jag vill bara härifrån! -Tänk dig att du är nån annanstans.
-Som var då? -Det är kanske inte rätt tillfälle...
...men jag har öppnat dörren.
Du skojar.
Ja, det gör jag.
Så där ja, det var väl inte så farligt? Nu hjälps vi åt att komma dit.
Efter åtta år i hyperkojen lär du inte dö av ett par minuter till i schaktet.
Jag minns att två år var vår skiftgång.
Om vi är team 5 bör vi ha varit ute i åtta år.
Jag tror att du är med för att du handplockats.
Den här färden var det nåt särskilt med.
Nån har varit här.
-Vänta lite... -Vad står på?
Jag ligger i vinkel.
Vad hände?
Vad är det?
Är du skadad?
Jag hör att du andas. Är du oskadd?
Hör du mig?
Bower, är du oskadd?
Jag har hittat Cooper. Han är död.
Jag är i nåt bås.
Bower?
Är du oskadd?
Det var ett överskåp.
Jag är ute, Payton.
-Payton? -Bower, hör du mig?
Hör du mig?
Är du där, Payton?
Hör du mig?
Är du där, Payton?
Hör du mig, korpral?
Hör du mig?
Jag vill prata med dig! Stanna!
Spring inte mer. Det gör inget om du stal eller nåt.
Jag vill bara ställa några frågor.
Hur kan du vara vaken?
Hallå...?
Är du döv?!
Hallå...?
Keine Bewegung.
Ligg still.
Vänta lite, jag hör till flygbesättningen.
-Ligg still. -Jag hör till flygbesättningen!
Ta av dem... Skorna.
Jag skär upp dig.
Bower, hör du mig?
Svara, för helvete!
Bower, hör du mig?
Hör du mig?
Ni lyssnar inte på mig, det finns inget sätt att...
Hör ni det? Vi sitter i en jävla...
Lugna ned dig. Du är vårt enda hopp till lösning.
-Vad sa du om de andra killarna? -Killar? De var inga killar.
De var ute på jakt.
De tog Coopers kropp. Som några jävla...
De verkade inte mänskliga.
Vi måste försöka kontakta kommandobryggan.
Tror du att det finns nån där?
Det måste det göra. Vi kan inte vara ensamma.
Ensamma eller inte, vi kan inte förvänta oss nån hjälp.
Här ute finns varken undsättning eller återvändo.
Den här saken var inte tänkt att återvända.
-Vad menar du? -Det är ingen vanlig transport.
Vi är varken ute och samlar in data eller fraktar last.
Vi är lasten.
-60.000 människor skjutna i samma kurs. -Tanis.
25 miljarder människor tittade.
De här häpnadsväckande bilderna av Tanis sändes av befolkningsproben i går.
De togs när proben närmade sig den enda kända jordlika planeten.
Hela världen tittar på medan proben från rymden överför data-
-överstigande de mest optimistiska förväntningar.
Vi visste att det skulle finnas vatten och hyggliga temperaturer på Tanis.
Kommer den här planetens oerhört goda förutsättningar att gynna liv som vårt?
Proben landade på planeten för sex dar sen och gör sin första sändning.
Den väntas anlända vilken sekund som helst.
Mina damer och herrar, det här är en oöverträffad stund för mänskligheten.
Gör vi den första upptäckten vi hoppats på?
Det måste bekräftas, men det verkar som om det finns nån sorts växtlighet.
Liv på Tanis. Det finns liv. Vi har upptäckt och bekräftat växande miljöer.
Det här är en storslagen dag. Nu är det en tidsfråga innan vi skickar dit folk.
Utveckling och befolkning. Vi är bosättare.
Elysium var en enkelbiljett.
Varför lämnade jag henne?
Varför gjorde jag det?
Jag älskade henne.
Vi måste ta oss till kommandobryggan och ta över skeppet innan de förstör det.
Payton, var är din fru?
Minns du inte rekryteringen? Männen och fruarna?
Vi åkte inte ifrån dem, de är här nånstans, ombord.
Jag måste hitta henne innan de jävla djuren gör det.
Försök komma på var de är. I en sovsal för ej tjänstgörande?
Det fanns tusentals som inte ingick i utvecklingsteamet.
Vet du hur stort det här skeppet är? Du har ingen aning om var våra fruar är.
Om du sätter iväg på ett lönlöst uppdrag minskas chanserna att lösa situationen-
-och tiden för att ta tillbaka skeppet.
När vi tagit över systemen blir det lätt att hitta dem.
Hör du vad jag säger?
Om vi räddar skeppet räddar vi dem.
Säkerhetsskåp...
"Icke-dödliga kravallgevär."
På nära håll orsakar de skada.
Jag stakar ut en väg åt dig och försöker kringgå säkerhetsnäten.
Utan kraft öppnas inte dörrarna.
Om du leder mig till reaktorrummet kan jag återställa rotationen manuellt.
-Vet du hur man gör det? -Ja.
Det är långt dit. Du måste passera vattentäta skott.
Det blir några omvägar, men du kommer fram.
-Korsning igen. D-8-1-6-4-3-L. -Okej, gå inte för långt. Hämta andan.
-Behövs inte. Åt vilket håll? -Jag vet inte än. Vänta.
Payton...
Pandorum. Har du nånsin känt symtomen?
Av alla minnen, varför just det?
Syftar du på Eden-uppdraget?
Vad hände där?
Var du tvungen att påminna mig om alla rymdfärders största katastrof?
-Rymdfärdshistorien från helvetet. -Jag minns...
...att de hade nån sorts hypersömnkrångel.
Två år in i deras skift fick en av officerarna ett mentalt sammanbrott.
Läkarna benämnde det ODS-symtom. Men piloterna...
Vi kallar det Pandorum.
Han blev sinnessjuk och trodde att färden var fördömd.
-Ond. -Vad gjorde han?
Han evakuerade skeppet.
Han sköt ut allihop, i glömska.
5000 människor skickades i döden med ett knapptryck.
Tur att vi slapp vakna flytandes iväg i en kista.
Vem hävdar motsatsen?
Vänster vid tredje markören. Två plan till huvudstråket. Sen bör det bli lätt.
-Det här kan inte stämma. -Vad är det?
-Hallucinerar jag? -Vad händer?
Jag känner igen det här.
Det här är...inte samma.
-Den är försåtsminerad. Riggad i taket. -Var försiktig.
Tyst.
Förstår du? Jag ska ta loss dig, men då måste du vara tyst.
Fattar du?
Bower, är det här särskilt smart?
Var försiktig.
Han hör till team 6.
Det är skiftet efter vårt.
-Han kan vara... -Tyst!
Jag ska inte göra dig illa, så var tyst.
Hör du det?
Shepard. Team 6. Jag tror att jag är den ende.
Jag visste att ni skulle komma tillbaka.
-Var är din grupp? -Grupp? Min löjtnant...
Var är färjan? Ni är väl hämtningsbesättningen?
-Nej, jag hör till team 5. -Har du just vaknat?
Du vet alltså inte vad som försiggår?!
-Du vet lika mycket som jag. -Jag vet ingenting.
Då passar du bra här.
-Vad gör du? -Tar bort lukten.
De är snabba och otroligt starka. Spring om de kommer, och se dig inte om.
Jag väntar inte på dig.
-Vilka är de? -Kan inte hjälpa dig.
Bower, förklara ordergången för den jäveln.
-Du är officerare. Jag beordrar dig... -Beordrar mig? Lustigt.
Skeppet har ingen befälhavare. Dra åt helvete.
Det där hjälper inte.
Stick därifrån.
Stick!
Skynda dig!
Jag förstår inte.
Tack.
Jag förstår inte.
Jag förstår inte vad du säger.
Jag förstår inte.
Jordbruk. Du är jordbrukare.
Ja, jag hör till flygbesättningen. Men jag vet inte vad som har hänt.
Jag vet, men jag är inte chef här.
Jag försöker ta reda på vad som hänt skeppet.
Jag är på väg till reaktorn.
Just det, men det berör inte dig. Du stannar här.
Du stannar kvar här och väntar på att...
...säkerhetsåtgärderna sätts in.
Jag tar hand om det här problemet. Okej?
För helvete.
Vem där?
Identifiera er!
Bower?
Är det du?
Du igen?
Jag förstår att det känts som att var och en får klara sig själv.
Om vi ska ta oss ur det här...
Lite jävla solidaritet-
-kommer man långt på.
Alla vill överleva, eller hur?
Jag har tappat kontakten med mitt befäl, så jag behöver veta vägen till reaktorn.
Du vet? Toppen.
Okej, vi kan jobba tillsammans som ett team.
Är det den här vägen?
Du får ingen sympati från mig, hon gav mig en del sår också.
Varför skulle jag lita på dig? Hör du verkligen till flygbesättningen?
Korpral Bower. Skeppets maskiningenjör.
Jag trodde inte det fanns nån flygbesättning kvar.
-Vad har hänt oss? -Nån sorts tekniskt fel.
-Tror du det? Har du nån plan? -Starta reaktorn till att börja med.
-Har du just vaknat upp? -Ja, jag är ny i sällskapet.
Du lär aldrig klara det. Du går åt fel håll.
-Vänta! -Dämpa dig.
-Vem är du? -Ingen.
-Jag vill att du visar vägen. -Till reaktorn? Jag går inte dit.
Ingen kommer nånsin tillbaka.
Vi har ont om tid och kan förlora allt ombord. Fattar du?
Kan du flyga det?
Kan du flyga skeppet och landa om det behövs?
Ja.
-Hur länge har du varit vaken? -Det går inte att fastställa tid här.
-Sex månader? -Månader?
Tyst. Vill du få oss dödade?
-Vad gör vi? -Väntar.
På vadå?
Vill du till reaktorn litar du på mig.
Jävlar... Du, vi måste ge oss av.
-Lita på mig. -Vi måste ge oss av nu!
-Vänta. -Vi måste ge oss av nu.
-Vad fan är de för nåt? -Jag stannar aldrig och frågar.
-Det är alltid bäst att fly. -De kan inte vara från det här skeppet.
-Vad är det här? -Ekologisk utveckling.
Fostergaranti. Djur och natur-återpopulation.
Bor du här? Skyddar du allt det här?
För oss kändes det värt att skydda.
När jag vaknade var vi fem.
Mitt team samlade in genetiska prover.
Sju års insamlande av Jordens biosfär. Det känns inte bra att lämna det.
Jag anmälde mig frivilligt att följa med.
Det här är verkligen Noaks Ark.
Det här arkivet rymmer världen vi ska leva i.
Vi har redan förlorat 30 procent av exemplaren.
Labbet har sin egen generator, men utan reaktor lär de inte överleva till Tanis.
-Tanis. -Du mindes ju inte?
Jag mindes inte hur långt bort det var.
-Det var en färd på 123 år. -Du har haft tur.
Det tog mig månader att minnas. Och ännu längre att öppna dörren.
Det kommer bitvis.
Jag vet allt om det här valvet och dess system.
Men jag minns fortfarande inte var jag växte upp.
Eller min brors namn.
-Är du hungrig? -Utsvulten.
Varsågod. Den innehåller protein.
Hur kan det ha blivit så här på bara åtta år?
Det här skeppet konstruerades att överleva våra barnbarn.
Jag tror att vi sovit längre än du tror.
Vill du komma in? Kom och ta för dig, då!
Hjälp mig!
Hjälp mig...
-Vem fan är du? -Jag hör till flygbesättningen.
-Snälla du, hjälp mig. -Du klarar dig. Ta det lugnt.
Håll ut. Vad heter du?
Hör du vad jag säger?
-Gallo. -Gallo? Sa du så?
-Korpral Gallo? -Ja.
-Var kom du ifrån, Gallo? -Från kommandobryggan.
Kommandobryggan? Vad hände?
Var är vi? Berätta.
Korpral! Berätta.
Vad hände?
-Var är vi? -Hypersömnrum. Personal.
Var försiktiga.
Och sinka mig inte.
De flesta är tomma. Var fan är alla?
Det här är deras främsta jaktmark.
Fortsätt framåt.
Vänta. Min fru kan vara här.
Är hon utvecklare och nybyggare? Ingenjör?
-Nej, hon hör inte till besättningen. -Då är hon inte här.
-Vet du var familjemedlemmarna är? -Tyst.
Vi måste fortsätta framåt. Vi kan inte blotta oss för länge.
Inte här inne.
Vi måste fortsätta.
-Vi kan inte lämna honom. -Han jagar.
Vänta du. Lycka till.
Vänta.
Är du oskadd?
Om jag är oskadd?
Herregud.
Det måste finnas hundratals här.
Vart tog de vägen?
Vi måste härifrån.
Bäst att vi sticker.
UPPVAKNING INLEDD
-Vad gör du? -Vi kan inte lämna honom!
Bower, hör du mig?
Är du där?
Flygteam 4.
-Vad gör du? -Kollar.
-Efter vadå? -Så att du mår bra, du svimmade.
-Vem fan är du? -Löjtnant Payton.
-Är du löjtnant? -Ja. Ni i Team 4 är mina föregångare.
-Du sa att du kom från kommandobryggan. -Jaha?
-Var fan är vi? Jag saknar navigering. -Vet inte.
-Vad såg du? Hur blev det så här? -Jag är ingen navigatör.
-Alla stjärnor ser likadana ut. -Ta det lugnt.
Jag kollar bara så du mår bra.
Är det där ditt blod, korpral?
En del av det...sir.
Vems blod är det mer?
Det var nåt fel på dem.
På vilka? Din besättning?
Det var pandorum.
Jag var tvungen att försvara mig.
Pandorum. Båda två?
Ni tror mig visst inte?
Om ni hade sett dem...
...hade ni gjort likadant, sir.
Jag trodde att du kunde vägen?
Jag försökte rädda oss.
Ta det lugnt, bara.
Inga vapen.
Ursäkta mig. Varsågoda och stig på!
Varsågoda, känn er som hemma.
-Bor du här? -Hur sa?
-Bor du här? -Jag vet, det ser inte mycket ut.
Men, de kan inte komma in hit. Såvida jag inte vill det.
-Varför skulle du vilja det? -Jag trodde besättningen var borta?
-Har du sett nån av de andra flygarna? -Nej.
Inte på riktigt länge.
-Kom ner, så vi kan hälsa ordentligt. -Skulle jag ha överlevt för främlingar?
-Jag har en fråga. Vart ska ni? -Reaktorrummet.
-Vet du hur man kommer dit? -Ja.
Varför ska ni till reaktorn?
Jag fattar, ni har just vaknat. Är ni hungriga?
Jag kan nämligen laga mat.
Jag har nåt speciellt till er. Men jag måste erkänna...
Det är svårt att smaksätta med motorolja som bas. Men-
-om ni använder er fantasi - det här blir bra -
-så smakar det lite som...
-...örtsmör i hundskit. -Hur länge har du varit vaken?
Få se... Är det tisdag idag? Alltså har jag ingen aning.
Nu äter vi. Det är koshermat.
Jag är faktiskt kock. Det står så i min tatuering.
-Är det där säkert? -I jämförelse med vad?
De där sakerna där ute...
Kan de ha varit nåt som kröp ut ur ditt labb, eller nåt?
Nej, det är omöjligt.
Då är de nån sorts livsform som tagit sig ombord.
Eller nåt som redan fanns här, med oss i hyperkojarna.
Vad menar du?
Det kan ha varit acceleratorn. Enzymet i våra sondmatare-
-som skulle anpassa våra kroppar efter levnadsförhållandena på Tanis.
Vad jag sett, så har de här sakerna anpassat sig efter skeppet istället.
Är de passagerare som muterat?
Ämnet i vårt blod var tänkt att påskynda en utveckling.
-Varför har de påverkats, men inte vi? -De kanske har varit vakna en lång tid.
-Längre än honom. -Vet ni inte vad som hänt oss?
-Gör du det? -Jag har varit med ett tag.
Jag vet vad jag har sett.
Vad gör ni? Vad är det där?
-Lugnande, så du kan koppla av. -Ta det själv, då. Och koppla av.
Spänn av, jag är på din sida.
Känner ni till symtomen på pandorum? Dysfunktionellt omloppsbeteende?
Har ni sett symtomen på nära håll? De är rätt svårupptäckta.
Det börjar med skakningar. Klåda. Gradvis upphettning.
Biverkningarna av rymdfärder ger näring åt förföljelsemani.
Som ger näring åt biverkningarna. En ond cirkel.
Det slutar med vansinne. Det går inte att stänga av hettan.
Man kokar över.
-Ni tror mig inte. -Det sa jag inte.
-Hur kan båda två ha fått det? -Jag ifrågasätter inte dina handlingar.
Pandorum påverkas starkt av ett kraftigt mentalt trauma.
-Det gör en känslosam. -Det sägs så.
Hur skulle ni reagera om ni kände till sanningen?
Sanningen om vadå?
Oj, vad världen jublade till dånet av jordens mäktigaste skapelse.
Elysium. En liten gnista för att tända himmelriket för hjältar.
För att våga sig längre ut än nån av människans maskiner.
Och vi sov, längre och djupare än nån nånsin gjort förut.
Medan tre indianer fick sköta butiken.
Vi var bara på andra rundan. Jag och mina befäl hade fått lindriga symtom.
Inget jag trodde skulle vålla bekymmer. Sen fick vi meddelandet.
Moder Jords sista anrop. Guds skapelser. Det slutade med rena ord av uppmuntran.
Vad säger de?
Ni är de enda som finns kvar.
Lycka till. Gud välsigne och Gud bevare er.
Jorden.
-Är den borta? -Utplånad.
Vi sökte av hela rutnätet. De var borta. Ena dagen där, nästa inget.
På en dag? Det måste ha varit kärnvapen eller nåt.
Spelar det nån roll? Mina kolleger tog det rätt hårt.
Jag ville väcka förstaskiftet, men andrelöjtnanten var redan sjuk.
Tre små indianer med en börda att bära. Ingen lag, inget att leva för.
Bara tre, vars själars öde omintetgjorts. Nån högg och högg...
Sen fanns det bara en liten indian kvar.
De var mina befäl, män som hade hjälpt mig genom flygträningen.
Men de var inte sig själva längre.
-Jag hade inget val! -Korpral Gallo!
En liten indian kvar. Ensam i sin undergång.
Han vägrar gå och lägga sig.
Han bestämmer sig för att leka i sitt rum.
Vilka otäcka små lekar han leker med sitt slumrande byte.
Han var dräpare och herre. Han var både Gud och Djävulen, om man säger så.
Han blev man. En självutnämnd kung.
Herre över sin egen farkost. Hem åt sin egen synd.
Han förvisade alla som skött sig till lastutrymmena.
Där fick de klara sig själva, leta rester och börja äta varandra.
Ondskefullt. Grymt.
Kungen ville inte leka längre, så han återvände till sin slummer.
Och medan kungen sov-
-växte en helt ny värld av ondska fram under våra tårar.
Sir, ni skakar.
Pandorum påverkas starkt av ett kraftigt mentalt trauma.
Vad gör du?
-Han tänker fan äta oss! -Det är inget personligt. Det är bara...
...den starkes överlevnad, eller kanske den smartaste. Fattar ni?
-Du bedövade oss! -Jag är gammal och för trött för lekar.
Döda mig ordentligt, annars sliter jag hjärtat ur dig!
-Gör det inte, vi kan rädda skeppet. -Lägg av, och bespara mig talen.
Jag hade inte överlevt så här länge om jag haft ett hjärta.
Det är märkligt det här med överlevnadsinstinkt.
-Det finns inget kvar värt att leva för. -Var inte dum, jag kan rädda skeppet!
Frågan är vilket som är dummast, att tro att skeppet håller ett tag till-
-när det hållit mig vid liv under alla år-
-eller att tro en som påstår nåt just när jag skär en filé ur hans flickvän.
-Lyssna på skeppet. -Vadå?
Lyssna på det...
Strömökningarna är reaktorns slutgiltiga skede.
Vi har mindre tid än jag trodde. Det är sista steget innan totalstopp.
Innan vi mister allt och alla ombord.
Om vi inte återställer den nu är allt förlorat.
-Hon har varit rätt lynnig på sistone. -Väldigt lynnig.
Hör på mig. Jag fattar.
Vadå?
Du gjorde det du var tvungen att göra. Du klarade det. Ingen lär döma dig.
Ingen lär döma dig. Du är en överlevare.
Och nu måste vi återställa reaktorn.
Hur länge dröjer det innan skeppet dör? Säg sanningen.
-Jag vet inte. -Gissa, för helvete.
En timme, knappt.
-Nå? -Vi hjälps åt. Jag behöver din radio.
Payton, hör du mig?
-Hör du mig? -Jag är här. Var är du?
Cistern under plan B. Midskepps, sektor 12 tror jag.
-Hur fan hamnade du där borta? -Reaktorn stänger ner.
Ta fram minnesbankerna från sista strömökningen och kör en beräkning.
Tar fram minnesbankerna. Kör en beräkning.
Det här låter inte bra. Det är knappt 47 minuter till fullständigt systemhaveri.
Då är det ont om tid. Staka ut en väg åt oss.
Skynda på.
-Nej, det är ett barn! -Det är ett djur. Fan inget barn.
-De fortplantar sig. -Din lilla jävel, hämtade du pappa?
-Det här går inte, de är för många. -Vi måste vara nära där de bor.
Toppen, nu sitter vi fast!
-Vad finns på andra sidan dörren? -Kommandobryggan. Så vi kan manövrera.
Det är lönlöst. Skeppet är döende, vi borde försöka rädda oss själva.
-Visst ja, pojkscouten räddar oss. -Han klarar det.
För 24 timmar sen visste han inte sitt namn.
Skulle han vara i stånd att återkonfigurera en kärnreaktor?
Om de inte ger sig av snart är det lönlöst att gå dit.
-Vad gör du? -Det här är familjer till flygpersonal.
Alla är döda.
-Är hon här, tror du? -Nej, hon är inte här.
-Hur vet du det? -Hon ville inte följa med mig.
Hon är inte med på skeppet. Hon lämnade mig.
Jag hade inget kvar att stanna för, så jag tog värvning.
Hon är anledningen till att jag åkte.
Hon räddade ditt liv.
Tragiskt, men vi måste vidare. Jag är trött på det här.
Till vilken nytta?
Alla är borta! Det finns inget kvar!
-Håll käften! -Det finns inget att återvända till!
Tvärtom. Vi är ämnade att fortsätta.
Vi är ämnade att överleva. Och nu är det är viktigare än nånsin.
-Jag minns... -Vadå?
Tiden går.
Paytons fru. Marianne.
Jag minns.
Bower har rätt om en sak. När reaktorn stannar är vi så gott som döda.
Vad mumlar du om?
När det hänt är vi körda. Men vi har fortfarande en utväg.
-Vad är det du antyder? -Vi kan skjuta ut oss i kapslarna...
-...innan tändsystemen är heldöda, sir. -Det vore självmord.
Vi köper ett par dagar. Det är bättre än att stanna här.
Reaktorn är nära, man hör den andas.
Här är det. En nedstigning i helvetets gap.
Hur länge har reaktorn suttit där?
Den kan smälta samman när han försöker tända härden.
-Skeppet kan slitas itu. -Sluta.
Vi överger ingenting och lämnar inte kvar dem.
-Vi kan inte stanna kvar på skeppet! -Jag sa sluta, korpral!
Det är en order.
Herre min skapare...
Släpp inte taget.
ROTATIONSORDNING SLÅ KOD
Han är inne. Vi tar oss ur det här, lita på mig.
Ska jag lita på nån som inte är ärlig mot sig själv?
Det finns ännu tid.
-Gör inte så där! -Vadå?
-Prata inte som om jag vore ett barn. -Lugna ned dig, då.
Jag känner det här skeppet. Jag vet vad hon går för bättre än nån annan.
Varför grälar vi ens? Om ni vill stanna här och dö är det ert val, inte mitt.
-Inte mitt! -Korpral!
Vem är oförnuftig och vilseledande här, löjtnant?
Jag lämnar skeppet. Den här färden är över!
-Skjut inte ut dig. -Tyst, jag lämnar skeppet.
-Bower startar om reaktorn. -Tyst!
-Besättningen var inte sjuk. -Slå klart koden.
-Det är du som har symtomen. -Slå klart den!
UTSKJUTNING INLEDD
-Vad gör ni? -Det är för ditt eget bästa.
SIMULERING UTFÖRD
Du mår inte bra.
Du behöver bara rätt behandling.
Släpp ut mig, för helvete! Öppna den! Det är en order, din jävel!
-Det är inte ditt fel. -Jag skär dig i bitar!
Jag skär upp dig, ditt jävla svin! Öppna den! Jag skär upp dig!
-Förståndet har vänt sig mot sig själv. -Du dödar oss!
Vi kommer att dö, korpral!
Du milde jävel...
Fan.
De kommer!
Skynda dig!
FRIGÖR MANUELL FÖRBIKOPPLING
Kom igen.
VARNING REAKTORÅTERSTART
-Pojkscouten klarade det. -Ni hade rätt.
Släpp ut mig, nu. Jag kan hjälpa till.
Jag hjälper er!
Vad gör ni? Försöker ni fortfarande komma åt kommandobryggan?
Gå inte in där, korpral.
Vad ska ni säga till dem? Bower är snart här.
-Tyst. -De lär veta vad ni gjort.
-Vart ska ni ta vägen? -Tyst.
Tänk på vad ni gör, sir.
Håll tyst, för helvete.
-De låter aldrig er komma undan med det. -Tyst!
De är överallt.
För helvete!
-Vi vet vem som behöver sprutan. -Undan.
-Vem är det som lider egentligen? -Jag menar det!
Vad vill du mig?
Förståndet har vänt sig mot sig själv!
Jag ska fan skära upp dig!
Vi klarade det.
Jag var med er grabb.
Jag hjälpte honom starta den. Ni är visst flygare, ni med.
-Var är din löjtnant? -Han är inte min löjtnant.
-Var är vi? Vad har hänt oss? -Färdskrivaren.
Den talar om hur länge och hur långt vi färdats.
Det verkar som om mitt lindriga minnesfel äntligen gått över, löjtnant.
-Vem fan är du? -Gallo. Korpral.
Jag var yngre än du när jag steg ombord. Jag minns inget av livet innan dess.
Det här är allt jag har.
Du tog emot sista meddelandet, bröt skiftgången och dödade din besättning.
-Hur fan kan du veta det? -Var är vi?
Varsågod, ta en titt.
Avgör själv.
-Vad har du gjort med oss? -Fattar du inte? Ingen kan döma oss.
Var är stjärnorna? Herregud.
Gud? Skulle han ha överlevt? Han är död, som alla andra.
Det finns ingen lag och ingen ordning, bara vi.
Tror du att du kan döma mig?
-Sätt igång. -Passa dig.
Du lider, grabben. Det syns på dig. Jag har varit där.
Föreställ dig för ett ögonblick att du får vara omoralisk.
Du skulle bli förvånad. Det är den ultimata friheten.
Det är inte frihet, utan pandorum.
Pandorum är inte som de sa. Jag vet, man är livrädd i början. Visst är det så?
Det är hemskt att släppa taget, men på andra sidan finns gudomlighet. Renhet.
-Insikt. -Tyst! Vad finns där ute?
Du vägrar inse hur det är. Släpp ditt futtiga begrepp om verkligheten.
Det hör till den gamla världen. Den funkade inte särskilt bra.
De pajade vår planet! Liv äter liv!
Allt som finns kvar är hur det är. Det här skeppet är fröet till en ny värld.
-Håll käften! -En ny värld i otvunget skick. Primitiv.
-Vad ser du? -Storartad. Jag erbjuder dig kungariket!
Det enda som stoppar dig är din egen rädsla!
-Fortfarande pojkscout. -Vi kommer alltid att ha lagar.
Och du ska betala för det du gjort, även om jag måste dra det sjuka ur dig.
-Bower! -Vad är det?
-Vi har redan störtat. -Vi har varit på Tanis hela tiden.
Hela tiden.
Den här saken landar tydligen sig själv. Fast den flyter inte så bra.
Släpp din rädsla!
Det är här jag bryter igenom.
De tar sig in.
Duktig ponke.
-De tar sig in. -Vad gör du?!
Varför skjuter du inte?!
VARNING SKROVBROTT 1211 RÄDDNINGSKAPSLAR AKTIVA
Är du galen?
-Ser du det där? -Åt helvete med honom!
Vi måste ta oss ut! Jag vill inte dö så här.
Håll i dig.
-Jag vill inte... -Andas.
Du...
Andas.
Det går bra att vakna nu.
SKROVBROTT NÖDEVAKUERING
TANIS ÅR ETT BEFOLKNING 1213
Översatt av: BRONSON
www.divxsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet